Tento problém môžeme chápať tromi rôznymi spôsobmi. Po prvé, psychologický boj je kľúčovou súčasťou vojenskej stratégie IS. Svoju, na terore založenú, povesť využili jeho bojovníci už v júni tohto roku v Mosule. Zámerom pritom bolo odradiť iracké vojenské jednotky od toho, aby sa s nimi vôbec chceli stretnúť v bitke. Ktorý zo zle platených vojakov by si prial pre vzdialenú a rozpadajúcu sa vládu riskovať sťatie, nabodnutie alebo amputáciu? Strach je jednoznačne účinná zbraň.
Po druhé, predstavitelia IS si uvedomujú, že západné vlády do určitej miery odrádza predstava toho, že by britských a amerických vojakov mohol stihnúť podobný osud. To by nebol len politický debakel, ale tiež nepredstaviteľná propaganda svätej vojny.
Dva dni pred tým, ako Islamský štát vyhlásil kalifát, dostali Spojené štáty varovanie, že ak na IS vojensky zaútočia, dočkajú sa podobnej odplaty. Richard Dearlove, niekdajší šéf britskej tajnej služby MI6 tvrdí, že rétorika IS je nadsadená a nevypovedá o skutočných kapacitách organizácie. Záznamy znázorňujúce hromadné zabíjanie a mučenie na západné publikum však ako hrozba pôsobia. Brutalita je tiež istou formou odstrašenia.
Po tretie, terorizmus je už zo svojej skutkovej podstaty určitým typom propagandy. Čím desivejší je čin, tým pôsobivejšia je aj propaganda. Ak teda farbisté materiály znázorňujú stínanie hláv či znesväcovanie tiel a upierajú pozornosť na jednotlivca, pôsobia tieto skutky oveľa desivejšie, než napríklad výbuch bomby. A to aj napriek tomu, že pri bombovom útoku umiera väčší počet osôb. Zabitie Leeho Rigbyho (vojaka, ktorého v Londýne vlani v máji dobodali dvaja muži provolávající islamská hesla) bolo otrasné bez debaty. Išlo totiž o cielenú a primitívne vykonanú vraždu.
![Islamský štát zajal a usmrtil aj novinára...](https://ipravda.sk/res/2014/09/04/thumbs/islamsky-stat-james-foley-irak-terorista-statie-zajatec-novinar-fotograf-islamisti-clanokW.jpeg)
Masakry zajatcov a metóda stínania hláv ako súčasť teroristických praktík sú však novinkou. Americký žurnalista Daniel Pearl prišiel o hlavu sťatím v Pakistane v roku 2002, americký obchodník Nick Berg v Iraku v roku 2004 a potom aj niekoľko ďalších. Ale funguje to? Existujú dve možnosti, keď môže stratégia založená na brutalite zlyhať.
Tou prvou je možnosť, že vysoká miera brutality prinúti nepriateľov, aby bojovali ešte tvrdším spôsobom. Kapitulácia je totiž nepríjemný variant. Jedna odborná štúdia dokonca ukazuje, že politika wehrmachtu založená na krutom zaobchádzaní so sovietskymi vojnovými zajatcami, podlomila nemeckú vojenskú efektivitu na východnom fronte. Okrem toho potom značná miera brutality Sovietskeho zväzu voči Nemcom viedla k tomu, že nemeckí vojaci bojovali omnoho tvrdším spôsobom v Rusku ako v Normandii.
Čo z toho teda vyplýva? Islamský štát síce môže nechať svojich nepriateľov utiecť, ale bude to len jedna kapitulujúca jednotka irackej armády. Jediným výsledkom potom pre IS bude, že bude musieť bojovať ešte neľútostnejšie. Druhým problémom je, že IS nechce len vyhladzovať, ale chce tiež dobyť a začať budovať štát. Neprimerané a bezhlavé násilie predsa v minulosti zaistilo pád predchodcu IS, irackej skupiny al-Kajdá.
![Rodičia zavraždeného novinára Jamesa Foleyho...](https://ipravda.sk/res/2014/09/04/thumbs/james-foley-rodicia-irak-is-islamsky-stat-teroristi-plac-islamisti-clanokW.jpeg)
Posilnené americké jednotky vtedy vyzbrojili a ochránili sunnitské skupiny, ktoré potom v akcii zvanej Prebudenie teroristov zo skupiny al-Kajdá vytlačili presne z toho územia, ktoré teraz obsadzuje IS a na ktorom väčšinu obyvateľov tvoria sunniti. Pôvodne chcel IS územia, ktoré ovládol v prvej polovici roka, kontrolovať ako celok, avšak nepodarilo sa mu udržať ich v celistvosti. Iračania síce môžu byť zvyknutí na vládu teroru, ale to neznamená, že sa im to páči.
Usáma bin Ládin vo svojom liste pred štyrmi rokmi napísal: „Neopatrné vedenia svätej vojny … nás môže doviesť k víťazstvu v niekoľkých bitkách, avšak k prehre vojny“. Dilema moderných bojovníkov tejto vojny preto môže znieť: v akej fáze sa stratégia založená na terore mení na sebazničujúci záchvat násilia?