Žena – pilotka veľkého dopravného lietadla, navyše kapitánka. Stále veľmi netradičná kombinácia. Takže logická otázka, akú vám dávajú asi všetci: Ako ste sa k lietaniu dostali?
Pôvodne som vyštudovala niečo iné a učila som na strednej odbornej škole strojníckej. Mojím koníčkom však bolo lietanie na vetroňoch. Lietam od svojich pätnástich rokov a celé roky som všetok svoj voľný čas trávila na letiskách. S vetroňmi som začínala v aeroklube v Prešove. U nás lieta takmer celá rodina – ako piloti, palubný personál či v rámci voľného času. Po svadbe som sa presťahovala do Bratislavy a v lietaní som pokračovala v aeroklube vo Vajnoroch. Profesionálne ambície som pôvodne v tomto smere nemala, vtedy ešte naše ženy pilotkami dopravných lietadiel neboli, nebolo to možné.
Kedy sa to zmenilo?
Situácia sa zmenila po revolúcii. S mužom sme začali podnikať a otvorili sme si leteckú školu. Desať rokov som robila leteckú inštruktorku. A potom som sa dostala do štádia, keď človek potrebuje reštart. Decká odrástli a rozhodla som sa zaplatiť si pomerne drahý kombinovaný výcvik na Slovensku, v Čechách a v Nemecku. Musela som si na to požičať a chcelo to dosť veľkú vytrvalosť. Istá letecká spoločnosť prijímala pilotov a nemali problém akceptovať na tejto pozícii aj ženu. Takže to môžem uzavrieť, že kým som sa dostala k tejto práci, lietala som 25 rokov.
A koľko trvalo, kým ste sa stali kapitánkou?
Aj ja som spočiatku začínala ako druhý pilot, čiže kopilot, na medzinárodných letoch s Boeingmi 737. Keď môj vtedajší zamestnávateľ skrachoval, mala som nalietaných 2¤300 hodín, pričom na to, aby ste sa stali kapitánom lietadla, musíte mať nalietaných minimálne 2¤500 hodín. Vo Flydubai som si odznova budovala svoje meno. Lietam pre nich osem rokov a kapitánkou som štyri roky.
Lietate len na boeingoch alebo aj na airbusoch?
Jedna firma má obyčajne jeden typ lietadiel, pretože je to jednoduchšie aj pre pilotov, keď lietajú na jednom type dopravného lietadla.
![Takto to vyzerá v ekonomickej triede Boeingu 737.](https://ipravda.sk/res/2019/08/16/thumbs/boeing-737-paluba-nestandard1.jpg)
V kokpite ste dvaja. Ako to funguje? Môžete si vyberať, s kým chcete mať službu, poznáte sa navzájom?
Z hľadiska profesionality nezáleží na tom, či sa poznáme, resp. kamarátime, pretože presne vieme, čo máme robiť. Momentálne letím s Jordáncom, so Slovákom alebo Čechom letím málokedy. Dostávame rozpis služieb, ale tie si občas navzájom vymieňame, aby sme získali voľno napríklad viac dní za sebou a mohli ho stráviť s rodinou. Niekedy sa stáva, že sme v kokpite aj dve ženy, už to nie je nič výnimočné, aj keď u niektorých cestujúcich to ešte stále vzbudzuje veľký údiv.
Koľko Sloveniek je momentálne leteckými kapitánkami?
Momentálne štyri. Pritom dve sme vo Flydubai. Ale žien pilotiek je podstatne viac.
Ako často sa vraciate domov?
Keď idem do práce, odchádzam akoby na služobnú cestu do Dubaja, kde bývam v prenajatom byte a odtiaľ lietam. Domov na Slovensko do Senca sa dostanem v rámci pár dní voľna raz či dvakrát za mesiac. Je to náročné, ale decká sú už dospelé, už to nie je také zlé.
Momentálne máme tiež meškanie, dôvodom bola „preplnená obloha“. Viete časovú stratu dobehnúť tým, že „šliapnete na plyn“?
Na oblohe sa nemôžete dostať do zápchy ako napríklad niekde na diaľnici. Tam sa nedá zastaviť. My máme presne určené letové cesty a letisko nás „pustí z domu“, až keď vie, že ten prelet bude plynulý. Vo vzduchu si nemôžeme dovoliť strácať čas a míňať len tak palivo. Meškanie sa dá čiastočne dobehnúť – nie vyššou rýchlosťou, ale použitím letových skratiek, o ktoré žiadame. Ak nie je veľká letová prevádzka, tak ich dostaneme.
Pred čím máte ako pilotka, resp. kapitánka, najväčší rešpekt? Pred búrkou?
Ani nie. Najväčší rešpekt mám pred ľuďmi. Stále častejšie totiž lietajú takí, čo nikdy neleteli, resp. sa lietať boja a svoj strach ventilujú agresivitou. Napríklad sa opijú, a potom vyvádzajú… Počasie a stroje problémom nie sú. Raz sme takmer pristáli kvôli cestujúcemu, ktorý nám skolaboval, ale napokon sa podarilo doletieť na letisko. Pôrod som ešte na palube nemala, ale mám pocit, že v lietadle Flydubai už jeden bol.
Čo urobíte, ak sa ráno pred odletom necítite fit?
Musíme zavolať, že sa necítime dobre. Na to máme oddelenie a ľudí, ktorých úlohou je zohnať náhradného pilota, pretože okrem letov má vždy niekto služby, tzv. pohotovosť. Je to nielen pre prípad choroby, ale aj pre navonok banálne situácie, ako sú dopravné zápchy – tie na zemi – resp. akýkoľvek iný dôvod, pre ktorý sa nemôžete načas dostaviť do práce.
Lietate rada na dovolenky? Posudzujete vzlet či pristávanie iných pilotov tak, ako šofér posudzuje, či ten druhý šoféruje dobre?
Ja rada lietam na dovolenky! Precestovali sme Srí Lanku, boli sme na Zanzibare, ale mne úplne stačí hoci aj splav Malého Dunaja či túry v Tatrách. Dosť lietam ako cestujúca, keď idem domov, a to je pre mňa únavné. Samozrejme, že výkon iného pilota v duchu hodnotím, to je profesionálna deformácia. Ale viem byť tolerantná, pretože viem posúdiť okolnosti, keď napríklad pristátie nie je úplne hladké pre silný bočný vietor a podobne.
![Takto to vyzerá v ekonomickej triede Boeingu 737.](https://ipravda.sk/res/2019/08/16/thumbs/boeing-737-paluba-sedadlo-lietadlo-nestandard1.jpg)
Ešte mi vysvetlite jednu vec – prečo pri vzlete a pristávaní vždy musíme mať odtiahnuté tie plastové tienidlá na oknách? Sú to bezpečnostné dôvody, len nerozumiem, aké.
Pretože vzlet a pristávanie sú vlastne dve najrizikovejšie situácie a cestujúci sú pre nás často potenciálne veľmi hodnotným zdrojom informácií o tom, čo sa deje v okolí lietadla, či niekde nevidno dym a podobne. V núdzových situáciách sa navyše ráta každá sekunda. Keď sú tienidlá odtiahnuté, letušky sa môžu okamžite pozrieť von a vyhodnotiť, ktorým núdzovým východom bude lepšie vystúpiť. Posledným dôvodom je, že ak letíte počas dňa a do lietadla preniká denné svetlo, oči pasažierov sú naň zvyknuté. Ak by museli byť evakuovaní, nepociťujú taký svetelný kontrast, ktorý by mohol narušiť ich videnie počas núdzového úniku z lietadla. Jednoducho povedané – nebudú oslepení.
Pri akej rýchlosti sa vlastne lietadlo dotkne pri pristávaní kolesami zeme?
Je to asi 250 kilometrov za hodinu. Bežne lietame rýchlosťou 0,7 macha, čo je 700 kilometrov za hodinu. Záleží od vetra, to robí dosť veľký rozdiel v týchto výškach.
A teraz, keď pristaneme v Bratislave, čo budete robiť? Máte už plán?
Áno, chystám sa zavárať. To bude relax!