Bolo to v blízkosti obtokových ramien Váhu, ktorých dno bolo pokryté blatom a obkolesovali a každoročne zaplavovali riečny ostrov. Neskôr, keď aj ľudia objavili účinky sírnatej vody vyvierajúcej z dvoch kilometrov pod zemou, vyrástla na ostrove nádherná secesná stavba so symbolom páva.
Mucha – čo má s touto stavbou spoločné? A ako je možné byť tu po krk v bahne? Bahno vám tu, mimochodom, naservírujú aj na tanieri!
![Slávny čokoládový dezert...](https://ipravda.sk/res/2022/04/28/thumbs/bahno-piestany-thermia-cokolada-dezert-clanokW.jpg)
Koncom apríla 1912 na Kúpeľnom ostrove v Piešťanoch dokončili veľkolepý hotel Thermia. V roku 2019 dokonca v kúpeľnej časti komplexu Thermia – Irma otvorili nové wellnesscentrum so zrekonštruovaným historickým bahniskom i zrkadliskom a v tomto období oslavuje jeden z najkrajších historických hotelov na Slovensku v plnom lesku svoje 110. výročie. A mnohí ho oslavujú obložení až po krk slávnym piešťanským bahnom.
![Piešťany, torta, Kolonádový most, Thermia, tlačenica](https://ipravda.sk/res/2022/05/01/thumbs/piestany-torta-kolonadovy-most-thermia-tlacenica-stvorec.jpg)
Mucha. Vyrezaný príborovým nožom
Ako súvisí s Thermiou mucha, ehm, Mucha? Slávny český maliar, grafik a návrhár Alfons Mucha chodieval do Piešťan oddychovať, ale počas svojich ozdravných pobytov tu aj pracoval. Práve v Piešťanoch vznikli skice k jeho slávnemu dielu Slovanská epopeja. Jeden z jeho obrazov určený pre reštauráciu hotela Thermia Palace „preslávil“ fakt, že ho – ukradli. Tento obraz bol slávnostne odhalený v máji 1932 a v päťuholníkovom priestore nad dverami hotelovej reštaurácie bol mnohými dlho považovaný za nástennú maľbu. Hlavným motívom diela je uzdravenie dievčaťa sediaceho v kresle, ide pravdepodobne o vyobrazenie maliarovej dcéry.
V októbri roku 2000 bol hotel pred rozsiahlou rekonštrukciou a jeho technické zabezpečenie a ochrana boli slabé. Zlodeji využili príležitosť, vyrezali plátno obyčajným príborovým nožom a utiekli oknom cez záhradu. Po obraze sa na štyri roky zľahla zem. V decembri 2004 sa polícii podarilo na základe udania zadržať dvoch mužov z Karlových Varov, ktorí sa ho pokúšali predať pred nákupným centrom v Brne. Návrat plátna, aj keď poškodeného, bol pre kúpele ten najkrajší vianočný darček. Po zreštaurovaní sa štyri metre široké vzácne plátno podarilo vrátiť tam, kam patrí, pretože bolo vytvorené práve pre tento hotel.
![Slávny Muchov obraz, pod ktorým koncertuje...](https://ipravda.sk/res/2022/05/05/thumbs/piestany-thermia-mucha-restauracia-hudba-clanokW.jpg)
Miliónové pôžičky
Thermia Palace je dieťaťom Ľudovíta, teda Lajosa Wintera, ktorý je kultovou osobnosťou piešťanských kúpeľov. Riadil ich od svojich dvadsiatich rokov, vdýchol Piešťanom život, ale ten jeho jednoduchý nebol. Žil v dlžobách, prežil internačný aj koncentračný tábor, smrť manželky aj dcéry, pád pod vlak. Dožil sa však 98 rokov!
„Celý rok 1910 sme plánovali. Hľadal som meno pre nový hotel, ktorému by rozumeli v každej reči, a ktoré by malo niečo spoločné s uzdravením. Moja dobrá matka navrhla: Thermia. Dnes je už tento názov pojmom. Kúpele, ktoré sú spojené s Thermiou, som pomenoval Irma, na pamiatku grófky Irmy Erdödyovej,“ napísal Lajos Winter vo svojich pamätiach. Na stavbu hotela si musel požičať milióny, hoci mal dlžôb vyše hlavy, jeho nádej, že nový hotel bude mať úspech, však bola taká silná, že sa nebál ani nových dlhov. Projektanta našiel v osobe Ármina Hegedüsa, svojho spolužiaka. Veril, že v tomto skromnom, málo známom, ale nadanom človeku nájde porozumenie. A bola to šťastná voľba.
![Obraz v reštaurácii Grand zobrazuje hotel...](https://ipravda.sk/res/2022/05/05/thumbs/piestany-thermia-obraz-malba-kupelny-ostrov-clanokW.jpg)
Ťažkosti už od začiatku
Vydanie stavebného povolenia však narážalo na ťažkosti. Príslušný banský úrad nepovolil vykopať na ploche teplých prameňov hlbšie základy v obavách, aby sa nenarušila ich poloha, ako sa to stalo v Čechách s Teplickými prameňmi. Aj preto celá budova stojí na betónovej platni s hrúbkou jeden a pol metra. Kúpeľná časť na betónových pilieroch.
V septembri 1910 sa začalo so stavbou, ktorú sprevádzali tisíce ťažkostí. Denne sa museli schádzať vedúci inžinieri a rozhodovať o potrebných zmenách plánu. Každá čiastočka tejto budovy prešla Winterovým mozgom. Medzičasom sa koncom roka 1911 zhoršila politická situácia a v roku 1912 vypukla balkánska vojna, ktorá sa veľmi citeľne dotkla peňažných ústavov. Na jeseň 1911 bola splatná jedna vysoká splátka, ktorá nemala krytie a hrozilo, že stavbu nebude možné dokončiť. Winterovi sa však od istého súkromného kapitalistu podarilo získať miliónovú pôžičku za 20-percentný úrok.
V apríli 1912 bol komplex Thermia – Irma dokončený. V priebehu jediného týždňa ho obsadili zámožní cudzinci. Prvým bol Ferdinand I., cár bulharský. Nad Piešťanmi svitol deň veľkej slávy.
![Katarína Frátriková s fotografiou svojho...](https://ipravda.sk/res/2021/02/14/thumbs/lajos-winter-katarina-fratrikova-piestany-thermia-clanokW.jpg)
Čo povedal „opinko“, tak bolo
Katarína Frátriková z Bratislavy je pravnučkou Ľudovíta Wintera, muža, o ktorom sa hovorí, že stvoril Piešťany. Stretli sme sa, ako inak, symbolicky práve v Thermii, na Kúpeľnom ostrove, v hoteli prepojenom s kúpeľným domom Irma, ktorý dal jej „opinko“ postaviť v rokoch 1910¤-¤1912. Sedela tu s ním ako dieťa aj osobne, po jeho návrate z Ameriky, ochutnávali šunku, ktorá vraj na novom kontinente chutila ako papier. „Moja mama Agnes bola vnučkou Ľudovíta Wintera a dcéra Márie Winterovej Schultzovej – najmladšej dcéry Ľudovíta Wintera. Volala som ho "opinko“. Keďže sa napriek svojmu neľahkému osudu dožil 98 rokov, zomrel, keď som mala pätnásť."
„My sme už bohatstvo nezažili,“ pokračuje. „V roku 1944 vyvrcholili perzekúcie, ktorým Winterovci čelili od vzniku slovenského štátu. Ľudovíta Wintera deportovali do zberného tábora v Seredi a odtiaľ do koncentračného tábora Terezín. Od roku 1948, po znárodnení kúpeľov, žil v ústraní a chudobe. V koncentračnom tábore, hoci on sám ho prežil, stratil dcéru Máriu, moju babku. On však nezatrpkol, nepoddával sa. Vravieval: Nevzdávaj sa, na všetko sa vždy nájde riešenie. Aj keď si myslíš, že si na kolenách. Za to ho obdivujem.“ O Lajosovi Winterovi je známe, že ako starý pán sedával na lavičke na Kolonádovom moste, ktorý vedie na Kúpeľný ostrov, a hľadel na Thermiu. Možno so smútkom, ale iste nie zatrpknutý. Po znárodnení a nástupe komunizmu mal údajne zakázaný vstup na Kúpeľný ostrov. Dnes sa na tomto mieste nachádza lavička s jeho bronzovou sochou, na ktorej si vedľa Ľudovíta Wintera môže posedieť ktokoľvek. Keďže Winterov osud je dostatočne dramatický, aj táto socha bola pri neodbornom presune v roku 2020 poškodená a museli ju opravovať.
![Pohľad na secesný kúpeľný hotel Thermia s...](https://ipravda.sk/res/2022/04/23/thumbs/piestany-thermia-kupelny-ostrov-kupele-bazen-hotel-clanokW.jpg)
Videla ho plakať až pred smrťou
„Videla som ho asi polhodinu pred jeho smrťou,“ spomína Katka Frátriková na rok 1968. „Stihli sme sa rozlúčiť. Bola som za ním v nemocnici v Piešťanoch, v ten deň sme išli na röntgen do suterénu. Prvý raz som ho videla plakať, pripadal mi veľmi zraniteľný a veľmi mi ho bolo ľúto. Asi cítil, že prichádza jeho čas. Vrátili sme sa na izbu, tam som ho oholila, dala mu bozk a urobili sme si krížik na čelo. Spopolnili ho v Brne, u nás vtedy ešte nebolo krematórium. Pochovaný je však na cintoríne v Piešťanoch. Vždy, keď som tu, zájdem na jeho hrob, tam leží rodina Winterovcov a nad nimi bdie Panna Mária vytesaná z kameňa,“ dodáva, keďže Lajos Winter ešte v roku 1909 konvertoval na kresťanstvo. Dnes by bol na jeden zo svojich piešťanských výtvorov hrdý. Lesk a sláva secesnej Thermie rokmi nezašla, naopak, v najbližších dňoch o nej ešte bude počuť.
Napokon, bronzový Ľudovít Winter trpezlivo sedí uprostred Kolonádového mosta a hľadí tým smerom.